DEIXEU QUE TOQUIN LES CAMPANES, by Pep Sala
    (Disc: PEP SLA, Nascuts en la boira, 1999)

D* (arp.)
Deixeu que toquin les campanes, que el poema s’ha trencat

                                         Em7     A          D*
Que la mar està enyorada, i el desig inacabat.

Em7    A           D*
I el desig inacabat.

Bm                        Fm#7  Bm                           Fm#7
Tot és tan provisional,       i el temps és tan incert,

G*   A               D*       Bm*   A                   D*
Pujaré a les muntanyes per estar a prop del cel.

Bm*   A                   D*
Per estar a prop del cel.

G*               A                     D*     G*        A                   Bm*
Deixeu que toquin les campanes, que la flama s’ha apagat

G*     A             D*    Bm*   A                     D*
I les flors trepitjades, i el silenci han profanat.

Bm*   A                     D*
I el silenci han profanat.

G         A              Fm7#    G          A               Fm7#
Qui volia ser un poema      per llegir-lo sense llum,

G*    A                   D*     Bm*          A                 D*
El repic de les campanes     em portarà a prop de tu.

Bm*       A                  D*
Em portarà a prop de tu.

… … …

ACORDS I COMENTARIS:

D*:     x 5 4 0 3 x
G:       3 2 0 0 0 3
G*:     0 5 5 0 3 3 
A:       0 0 2 2 2 0
Em7:  0 2 0 0 0 0
Bm:    2 2 4 4 3 2
Bm*:  x 5 0 4 3 0   o   0 2 4 4 3 0
Fm#7: 2 4 2 2 2 2

Recorde haver llegit una entrevista on Pep Sala diu d’aquesta cançó que “no té una estructura clara”, i que “les harmonies no estan clares”.  Doncs té raó. He dubtat entre algunes variants, i al final en propose les d’ací dalt. L’acord que he anomenat D* va arpegiat tot el temps (en la guitarra, no pas al piano); cada A pot convertir-se en A9 (0 0 2 2 0 0), i, immediatament abans del D*, en A7 (0 0 2 0 2 0). Els G de “qui volia se un poema per llegir-lo sense llum” podrien ser també Em7(7) (0 2 0 0 3 0).